I tidigare avsnitt:
- Vem är du? - Andrea Rojas.
Andrea har köpt CatGo.
- Imorgon kommer William Day. - Från The Times i London?
- Jag säger upp mig. - Jag ska förbättra mänskligheten.
Nu när jag vet vem Supergirl är -
- kan jag dra nytta av det och uppnå mina mål.
- Vem är du? - Känner du inte igen mig, broder?
Tack, Supergirl.
Den där kvinnan borde inte ha gått och messat samtidigt.
Väljarna beger sig snart mot vallokalerna...
Med Obsidian Norths kontaktlinser får du vara du.
När som helst, var som helst och vad som helst.
Som om du inte är fantastisk nog. Är du även gourmetkock?
Knappast, men jag är känd för just den här frukosten.
Pocherade ägg, stekt bacon, vispgrädde -
- och Danvers blåbärspannkakor.
Eller hur?
Efter en tugga kommer du att vilja dö.
Det gör jag.
Jag tycker inte om blåbär.
- Jag är jätteallergisk. - Är du?
När jag var fyra åt jag några stycken -
- och jag blev lika blå som bären.
- Jag är verkligen ledsen. - Det gör inget. Jag var fyra.
Jag dödade dig nästan.
Det gjorde du inte. Jag har alltid en adrenalinpenna med mig.
Det visste inte jag.
Det är ingen fara.
Dessutom är bacon och vispgrädde två av mina favoriträtter.
Då gillar du inte pocherade ägg heller.
Inte direkt. Men vet du vad jag gillar mer än nåt annat?
- Dig. - Okej.
Tack.
Jag behöver frukost. Och kaffe.
Ja, det är ditt mönster. Därför har jag rättat mig efter det.
Frukostburritos!
Med chorizo och färskost.
Och ditt nitrokaffe med extra kallbryggt kaffe.
- Det är den bästa morgonen nånsin. - "Bästa morgonen nånsin"?
Det inbegriper eoner både före och efter den här stunden.
Du använder nog ordet fel...
Uppfattat.
Hur kunde jag missa det?
Andrea köpte CatGo för att få gratis reklam för Obsidian North.
Imorse, på jumbotronen -
- blev ett viktigt inslag om valet avbrutet av en Obsidian-reklam.
Jag...
På tal om valet hörde jag nåt intressant igår kväll.
Folk vill stötta mig om jag vill bli senator.
- Senator? - Ja.
- Det är otroligt! - Politiken har aldrig lockat mig.
Vi skulle vara lyckligt lottade med dig i Washington.
Jag blev erbjuden positionen som mediedirektör på Smithsonian.
När slutade du på CatGo? För tolv timmar sen?
Universum säger att jag är på rätt väg.
Universum säger nog -
- att jag ska hålla humöret uppe och slåss för den goda sakens skull.
Du verkar väldigt glad för nån som verkligen ogillar sin nya chef.
Det är Lenas förtjänst.
Jag insåg inte hur svårt det var att ljuga för henne.
Nu när hon vet vem jag är och har förlåtit mig -
- har en stor sten lyfts från mina axlar.
Jag är redo för allt. Kom an, bara!
J'onn, vi har med en latte till dig.
Herregud! J'onn!
J'onn! J'onn?
Det här borde lindra smärtan en stund.
Tror du att den som gjorde det var den som befriade Midnight?
Ja. Han sa att han var min bror.
Jag trodde honom inte, men det måste stämma.
- Hur vet du det? - Det är en marsiansk smärta.
Förr i tiden på Mars fanns två bröder, Phobos och Demios.
Deras rivalitet orsakade uppdelningen av gröna och vita marsianer.
För att förhindra att det skulle ske igen -
- las en förbannelse över de gröna marsianerna.
Vi kallade den Fa'ra'too'rik.
Det är straffet för att attackera en bror.
Du har aldrig nämnt en bror.
Jag visste inte att jag hade en.
Det känns otänkbart, men mina föräldrar kanske dolde honom för mig.
Han gömdes kanske av hela det marsianska samhället?
Vi ska hitta honom, men först måste vi ta itu med din smärta.
Det finns inget bot för den här.
Jo, i framtiden.
Vi behandlar euforier -
- som har liknande hjärnstruktur som marsianer med Q-vågor.
Vågor som existerar mellan röntgen- och gammastrålning.
Q-vågorna upptäcks först sent under modern tid.
Kelly använder Q-vågor i sitt gränssnitt på Obsidian.
Då kan vi skapa framtiden redan nu.
- Nia? - Kara.
Du måste komma hit. Ms Rojas är på krigsstigen.
- Mötet börjar först när alla är här. - Jag är på väg.
Ta med J'onn till Kelly.
Jag ser till att DEO skannar efter gröna marsianer.
J'onn, vi ska hitta din bror.
- Vem gjorde dig illa? - Jag besökte min bror.
Han attackerade och tillfogade oss båda Fa'ra'too'riks smärta.
Jag kan inte bota den.
Jag gör vad jag kan för att lindra din smärta.
När jag är i stånd till det, ska jag slita J'onn J'onzz familj i stycken.
- Hope. - God morgon, ms Luthor.
Är det morgon? Jag glömde bort tiden.
Jag fick en uppenbarelse.
Det finns nåt i linserna i Obsidians teknik -
- som kan ändra mänsklighetens utveckling.
Vilket spännande mål. Vilken är din vetenskapliga hypotes?
- Kan du göra nån illa, Hope? - Jag kan inte orsaka skada.
Precis. Du byggdes efter perfektion.
Du saknar egoistiska tendenser.
Din baskod är moral, empati och logik.
Människor och utomjordingar är bristfälliga.
De drivs av känslor.
De ljuger, bedrar och skadar varann för att skydda sig själva.
Det är inte deras fel. Det är så de är programmerade.
- Non Nocere ska förbättra dem. - "Orsaka ingen skada."
Jag ska ta bort instinkten att skada varann.
Du kan inte omprogrammera varelser.
VR-linserna skapar en länk mellan vad vi vill och vad vi ser -
- och skapar ett tomt blad i hjärnan där en ny värld kan projiceras.
Om jag hittar källan till länken, kan jag införliva en regel där.
Non Nocere - orsaka ingen skada. Kan jag göra nåt för att hjälpa dig?
Så småningom, men nu behöver jag mer resurser.
Objektet börjar återfå medvetandet.
Bra. Jag är redo för henne.
Hur har du sovit?
Kara! Nia. Där är ni ju.
Nu kan vi äntligen börja.
- Vad är det här? - En present från Obsidian North.
Allt arbete läggs in i en portal som bara nås via dessa plattor.
Tack. På Times hade vi tur om vi fick ett block.
Din fru är väl advokat. Ni måste ha fullt med block hemma.
Jo, vilket gör det här ännu mer unikt.
Vad gäller artiklarna vill jag ha intressanta infallsvinklar.
Kara! Du skriver om mode.
Det är inte riktigt min grej.
"Grej"? Du är rolig.
Jag trodde att du ville skriva om vad folk hade på sig på din fest.
Jag vill hellre göra nåt som är mer...
Elitiskt? Vi vet att du är bra på finjournalistik.
Jag vill se hur lågt du kan sjunka. Det är bra att utforska det.
Jag vill alltid utveckla mitt skrivande.
Jag kan ha ett scoop om en ny senatorkandidat.
Personen kanske kan presentera sin kampanj på vår sajt.
Det är en bra story. Vet du vad jag tycker?
Gör båda två, men börja med min.
Jag vill ha den vid lunchtid. Tack.
Jag vet inte om jag hinner...
Varsågod. Vi ska ta det långsamt.
Jag övervakar din hjärnaktivitet och dina värden hela tiden.
James är utanför, om vi behöver nåt.
Påbörjar energicykel.
Q-vågprotokoll påbörjat.
Snälla, låt mig gå.
Jag vet att du är arg, men jag kommer att vara lojal om jag får leva.
Jag är inte arg på dig.
- Varför svek du mig? - Jag ville inte göra det.
Det är bara... De tvingade mig att göra det.
Vilka då? Lex kumpaner?
Jag kan inte. De är överallt.
Okej. Skyll på monstret i garderoben.
Om de ens tror att jag har sagt nåt, dödar de mig och dig.
- Varför ska jag tro dig? - För det är sant!
De rekryterade mig när jag var sexton.
Samma år som mina föräldrar dog.
Jag gick på college och jag hade stora skulder.
De tog hand om dem, om jag jobbade för dem.
- Och svek mig? - Nej!
Jag hatade det! Det var plågsamt!
Jag ställde en fråga.
Min mamma sa att handlingar väger tyngre än ord.
Jag var där, Eve. Jag stod framför vapnet du drog.
Jag visste att du skulle ha skjutit mig.
Kom inte och säg att du inte hade ett val.
Man har alltid ett val och du gjorde samma val varje gång.
Du svek mig för att du ville det.
Du gillade makten du fick. Om du vill att jag ska lita på dig...
...berätta sanningen för en gångs skull.
Hej, Alex. Förlåt, men jag har jobb att göra.
Andrea är på mig, men så fort du får en träff, sticker jag.
- Nia? - Hej!
- Du har ett sushifort! - Ja, det har jag.
- Får jag ta en? Jag är hungrig. - Ja, ta alla!
Jag är fortfarande mätt efter frukosten.
Låt mig gissa. Brainy?
Han gav mig min favoritfrukost imorse och det var perfekt...
Är inte det här lite överdrivet?
Mat kanske är Brainys kärleksspråk.
Jag får nog säga till honom på engelska -
- att 35 lådor sushi är för mycket kärlek.
Det låter moget, men jag tänker njuta så länge det går.
Jag...
Toppen. Ännu en anledning att sätta fart.
Jag har konfigurerat om alla energi- signaturer baserat på J'onns dna.
- Du är på hugget idag. - Visst är jag.
Jag började med att laga den perfekta frukosten till Nia Nal.
Hon kallade den "den bästa morgonen nånsin".
Sen tio minuter tillbaka har hon en ännu bättre eftermiddag.
Nyckeln till ett bra förhållande är att känna varann utan och innan.
- Jag vet inte om det stämmer. - Din röst gick upp två oktaver.
Är allt som det ska?
Det är toppen.
Jag förgiftade nästan Kelly imorse, men det var ett dumt misstag.
Det låter som ett dödligt misstag.
Jag visste inte att hon var allergisk mot blåbär.
Hon har aldrig berättat det.
Sen tänkte jag: "Vad är det mer som hon inte har berättat?"
"Vilka fler saker kan jag råka döda henne med?"
Jag tycker verkligen om henne och jag vill inte döda henne.
Du och Kelly håller fortfarande på att lära känna varann.
Men när hände det här?
När blev mina känslor för Kelly så starka?
Hur kan jag känna så för nån jag knappt känner?
Såvitt jag har förstått är hjärtat inte logiskt.
Okej, vi går upp till 40 biohertz.
Q-vågprotokoll påbörjat.
- Stäng av det! - Vad händer?
Smärtan har förvärrats!
Det är nåt som inte stämmer.
Den här tekniken kartlägger dina minnen.
Ringarna representerar varje år av ditt liv.
De är som årsringar på träd.
De här är skadade. Har du varit sjuk eller fått skador på hjärnan?
Jag har kämpat i många slag.
Ärvde du inte Myr'nn's minne? Det kanske påverkar ditt eget.
Vi bör utesluta allt.
Om du vill, kan vi undersöka skadorna.
Det kanske kan hjälpa oss att få bort smärtan.
Jag följer med honom. Se till att ingen avbryter oss.
Okej.
Är du redo? Påbörjar... Ökar till 60 biohertz.
Först bygger vi.
Det är det enklaste sättet att organisera sina minnen på.
Föreställ dig en bekant plats.
Ser du att vissa bokryggar är tomma?
De måste vara skadorna jag såg på skärmen.
Slaget om L'Zorik M'nt.
Slaget om C'arel.
De är slag från det marsianska inbördeskriget.
Det är nåt... med den här.
Jag har inte sett den förut.
Den är marsiansk.
- Vad kan tomrummet betyda? - Nån har raderat mitt minne.
Jag har hittat J'onns bror, 8 km härifrån.
Skicka dit alla. Jag ringer Supergirl.
Hej.
Hej, Alex.
- Visst, jag... - Är det han?
Närma er honom inte förrän jag kommer dit.
Jag smiter ut och möter er.
- Vart ska du? - En familjegrej.
Hej. Jag vet att NSA inte gör det längre -
- men du är skyldig mig en tjänst.
Jag vill att du spårar nån i National City.
Efternamn Danvers, förnamn Kara.
Vad kul att du undslapp ditt torn, Rapunzel.
Ja, och rakt ner i en kloak. Var är J'onns bror?
- Vem skulle radera ditt minne? - Endast en marsian kan göra det.
Det är den största synden i marsiansk kultur.
Vi kan återskapa minnet baserat på det du redan vet.
Det kan lindra din smärta.
Jag vet inte om jag vill veta vad som göms där.
J'onn... Det kan vara skrämmande att undersöka ens förflutna.
Jag trodde att jag skulle förlora mig själv för alltid -
- men Kelly fanns vid min sida.
Det gjorde mig starkare.
Ge mig linserna.
Närmar vi oss J'onns bror?
- Nåt verkar störa signalen. - Vadå?
Det är oklart.
Här finns nåt annat också.
- Är du säker på att hon är här? - Ja, hon är där.
KARA DANVERS POSITION
Vad gör du här? Stick härifrån!
Den här världen är en tankeskapelse.
Inget här är en tillfällighet.
Boken som ledde dig till tomrummet handlade om inbördeskriget.
Det var den mörkaste tiden i Mars historia.
Det var slutet på vår historia.
De vita marsianerna attackerade oss.
De saboterade för oss på alla fronter.
Även våra sinnen.
Hur gjorde de det?
Jag vet inte.
Jo, det vet du.
Det är han.
Min bror var en förrädare.
Han förgiftade oss med H'ronmeers förbannelse. Vi ställdes inför rätta.
Malefic svek oss.
Han samarbetade med vita marsianer och förgiftade oss.
Han är inte en av oss. Skicka honom till Phantom Zone.
Du famlar fortfarande i mörkret, broder.
Q-vågprotokoll fullständigt.
Smärtan...
Den är borta.
Tack, broder.
- Se upp, det är J'onns bror! - Nej!
Han är borta.
Det var Kelly. J'onns smärta har gått över.
- Vilken lättnad. Hittar du nåt? - Nej.
Jag förlorade signalen när de lämnade kloaken.
Jag konfigurerar om hans signatur med både grön och vit marsiansk energi.
Då åker vi tillbaka till DEO.
Förlåt, men du luktar.
Du luktar kloak.
Du kanske ska byta kläder?
Han har inte fel om lukten.
Oroa dig inte. Arbetet är utfört.
- Hej, Nia. Vad är det? - Ms Rojas är vansinnig. Var är du?
Jag är på väg.
Jag tar hand om J'onn ikväll ifall hans bror kommer tillbaka.
Jag måste ordna med nåt på CatGo först.
Kara, det är efter lunch och jag har inte fått din första artikel.
- William har skickat in den. - Skrev han min artikel?
Den är fantastisk. Övergången är nog svårare för dig än jag trodde.
Våra textredigerare har mycket att göra. Du kanske kan hjälpa dem.
Jag är inte textredigerare.
En nybörjares sinne är ett lugnt sinne.
Verkligen? Trasiga? Med vilje?
Är du säker på användaren? Jag tar hand om det.
Den högra högen är till dig.
- Stjäl aldrig min story igen. - Jag gjorde dig en tjänst.
Hur kan du tro att du gör mig en tjänst genom att sno min artikel?
Och skvallra? Är du fem, eller?
Om du fokuserade på ditt jobb, skulle du inte ha nåt problem.
Om du stöttade dina kolleger i stället för att tävla mot dem -
- skulle du inte vara en sån... idiot.
Ser jag ut att gilla välgörenhet? Jag är inte den stöttande typen.
Eftersom du gärna gör mitt jobb, varsågod.
Jag har tänkt på vad du sa. Du har rätt.
Jag motiverades inte av rädsla eller utpressning.
Vartenda beslut jag fattade...
Varenda nedriga sak jag gjorde mot dig och alla andra...
- Jag ville göra det. Jag gillade det. - Lena.
Andrea. Hur kom du ner hit?
Din assistent är min bästa väns flickvän.
Gulligt par. Tänk att du inte visste det.
Du borde inte underskatta mig, Lena.
Tror du inte att jag märker när nån försöker stjäla min IP?
- Du har spårare i linserna. - Och du förstörde dem.
Och Lumus-pixelatorn.
Men det visste du redan.
Det var väl den du försökte atomisera?
Jag hade högre tankar om dig, Lena.
Du blev påkommen med att försöka stjäla min teknik.
Vad genant för dig. Vad ska dina aktieägare säga?
Eller världen.
Jag körde diagnostiska tester innan du förstörde dessa.
Jag vet hur värdefulla de är för dig.
Hur många timmar du har lagt på dem.
Du får inga fler av mig.
Om du fortsätter jävlas med mig, är du inte skyldig mig en story.
Du blir storyn.
Jag kunde ha ringt efter hjälp och avslutat det här direkt.
Det gjorde jag inte. Jag menade vad jag sa.
Du kan lita på mig.
Ja, det verkar så.
Hur jag än konfigurerar om energisignaturen -
- får jag ingen annan träff än J'onn J'onzz.
Tack.
Nia. Det var så lite.
Jag antar att du fick pizzorna.
Tack för pizzorna, men jag är proppmätt och jag har nog halsbränna.
Det bränner i mig också.
Du lyssnar inte på mig.
Imorse sa du: "Jag älskar det här."
"Den bästa morgonen nånsin."
Jag uppskattar allt du gör för att göra mig lycklig -
- men jag tycker om många saker.
Jag gillar knäppa kompiskomedier, Taylor Swift -
- hemmakvällar, poesi och att tillbringa tid med dig.
- Jag känner likadant. - Så kan du bara chilla lite?
Helt och hållet.
Men "chilla" betyder inte att du vill ha glass eller räkcocktail?
Ingen mer mat, varken varm eller kall.
Jag är ledsen för din bror. Varsågod.
Tack.
Det är skakande att veta att jag är släkt med nån som svek mitt folk.
Om minnet togs ifrån mig -
- vad är det mer som jag inte om mig själv?
Du har oss och vi känner dig.
Tack. Jag uppskattar att jag får vara här, men ska du inte jobba?
Du är en bra distraktion.
Andrea är ute efter mig och den där William...
Vem tror han att han är? Han följde efter mig.
- Ställde du honom mot väggen? - Nej, jag var Supergirl.
Men han är lurig.
Jag tror att han försöker sabotera för mig.
Han struttar runt på kontoret med sin dryga, brittiska accent.
Jag tycker synd om hans fru. Hon måste stå ut med honom.
Jag vet inte hur länge jag står ut på CatGo.
Kara Danvers ger inte upp.
Om nån försöker sabotera för dig, ignorera det.
Han lägger all energi på dig, du fokuserar på att vara ditt bästa jag.
- Kelly? Lämnade jag dörren olåst? - Ja.
Oj då. Jag ska bara ta på en tröja. Öppna vinflaskan.
- För en lyckad dag. - För en ansträngande dag.
Och... tack så mycket för att du hjälpte J'onn.
Du utför verkligen mirakel.
Det är du som är hjälten. Du fångade nästan J'onns bror.
Jag förstår knappt vad det är ni gör.
Hur lyckades du spåra honom?
Vet du vad? Vi struntar i att beställa hem mat.
Jag har lite pannkakssmet med blåbär kvar.
Vad sägs om att jag gräddar några?
Det låter gott.
Du är inte min flickvän.
Du dödade min kamrat.
Det är Alex. Hon är i fara.
Vi måste sticka.
Alex?
Hej, jag fick din signal. Är allt som det ska?
Ja, allt är bra. Jag måste ha stött till den.
- Vad har du gjort med Alex? - Visst är människor ömtåliga?
Det var inte snällt gjort.
Jag fixar det här. Ta min bror!
Jag ska hjälpa dem.
- Varför slåss Alex och Supergirl? - Det är min bror.
- Alex kan vara kvar därinne. - Jag hittar henne.
Spring härifrån. Sätt fart!
Alex?
Alex!
- Vakna, Alex. - Rör inte mig!
Det är jag. Det är jag.
Det är du. Det är du.
Vi måste ta oss härifrån.
Vi måste sticka.
Det brinner i trappuppgången.
Vi kan ta oss ut via taket.
- Mår du bra? - Ja.
- Alex, det är jag. - Alex, lyssna på mig.
- Håll kvar oss tills hjälp kommer. - Nej, han försöker komma undan.
Skjut honom.
Nej! Nej!
Byggnaden är intakt.
Men jag kan inte tala för vad dina grannar tycker -
- eller för mr Nelsons smälta glass.
- Det var alltså din bror. - Ja. Det här är inte över.
När våra sinnen var sammankopplade sa han att jag famlade i mörkret.
Om jag kommer åt fler av mina minnen -
- kanske jag kan lista ut hans nästa drag.
Kan vi gå djupare med Obsidians teknik?
Kan vi öka energin till 80 biohertz?
Det kan nollställa din hjärna för alltid.
- Vi kan inte riskera det. - Okej.
William.
Du jobbar sent. Skriver du en ny artikel på eget bevåg?
Nej, jag gör mitt jobb.
För omväxlings skull.
Vet du vad? Jag ser dig.
Du är en sabotör.
Du rackar ner på andra för att framstå som bättre.
Det är ett uselt sätt att nå toppen på.
Du kan ställa till det för mig och sno mina artiklar -
- men medan du gör det -
- tänker jag göra mitt jobb med hjärta och integritet.
Och jag ska göra det bra.
Inget säger "förlåt för terrorn" som kakor.
Jag har en present till dig.
Det här är en lista på min allergier.
Blåbär, hasselnötter, bin och katter.
- Den är till stor hjälp. Tack. - Ingen orsak.
Jag vet att min reaktion imorse angående blåbären -
- inte handlade om blåbären.
- Vad menar du? - Vi har inte varit tillsammans länge.
Jag insåg bara hur mycket vi inte vet om varann.
Jag tycker så jädra mycket om dig.
Det skrämde mig.
- Du är trygg med mig. - Nu vet jag det.
Tidigare, när jag rörde vid din hand, visste jag att det inte var du.
Man kan inte fejka den känslan. Och du kan inte fejka vem du är.
Uppe på taket...
När du gjorde det osjälviska valet -
- visste jag precis vem av er som var min Kelly.
Jag vet inte allt om dig än...
...men jag känner dig.
- Vad fint. - Visst är det?
Käraste Nia. Skall jag likna dig vid en sommardag?
Brainy...? Varför gör du allt det här?
Jag hörde dig klart och tydligt.
Från och med nu ska jag överösa dig med poesi.
Frukta inte.
Även utan kryddstark tonfisk ska varje dag bli den bästa dagen nånsin.
Det är teoretiskt sätt omöjligt, men...
Du får mig att vilja göra det omöjliga.
Brainy, du är... bedårande.
Men ibland är du den mest korkade, smartaste personen jag känner.
Tack.
Det är dags att berätta för dig vad jag håller på med.
Du kommer inte att ångra det.
Du kan räkna med mig på riktigt den här gången.
Jag är lite tveksam.
Men jag behöver vissa delar av din hjärna.
Nu när jag vet att jag kan lita på dig -
- tror jag att vi kommer att uträtta stordåd tillsammans.
Eve, det här är Hope.
Ni ska jobba tillsammans.
Hur då?
Först måste du utvecklas. Du sa att du ville bli en bättre människa.
Jag lovar att det inte kommer att kännas.
Du har kartlagt min hjärna.
Jag lokaliserade delarna som triggar ärlighet och lojalitet.
- Varför då? - Så att Hope vet vart hon ska.
- Har du redigerat klart? - Ja.
Jag har skickat elva förslag till imorgon -
- med iögonfallande rubriker och bildförslag.
Jag ser fram emot att prata om dem imorgon.
Kom inte för sent.
Utan krafterna som stals från mig i Phantom Zone -
- kan jag inte besegra min bror och hans vänner.
Du lyssnar, men hör inte på. Kvinnan gav dig svaret.
Den kraften kan nollställa din hjärna för alltid.
Nollställa din hjärna...
- Hope. - God morgon, ms Luthor.
Andrea Rojas tog mina linser så vi behöver en ny plan.
Lyckligtvis bekräftade hon min hypotes.
- Det behagar dig. - Vi behöver inte Andreas teknik.
Men din hjälp kan jag skapa min egen.
Tillsammans kan vi återuppbygga mänskligheten.
Text: Hanna Hagström www.sdimedia.com